![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhd1-00tx1C3mjijkbyVfvp754UqesJUJX5UsSN3c9s1RVX_oj8ctIqIHXt04kG7njQL_VofnBzMGH1f_suV7t4vgK9wu4mHNLBi7n4uX3OyAAqdizyRiwQ298MzwuDAhtakvX6o83RgAA/s320/3752.jpg)
Днес е Денят на Съединението - национален празник на България. Е, не единствен, а един от многото. Ний сме страна с много национални празници - щото не можем да се разберем коя дата наистина заслужава да ни е национален празник. Както и да е.
Та днес е Ден на Съединението, и понеже това съединение е било направено и провъзгласено в Пловдив, днес в моя град ще има празненства, патетични и патриотични речи ще се произнасят, и прочие, както си му е реда. Но да оставим и това.
Във връзка с гореказаното в Пловдив има един Паметник на Съединението. Нали го знаете, оня, с разперените крила на Майка България? Сещате ли се? Може поне на снимка да сте го виждали. Щото ако сте гости на Пловдив едва ли ще го видите, едва ли ще попаднете на него. Той се намира на най-неугледно място, зад една спирка на автобусите на градския транспорт, там, долу, в прахта, в мръсния зной, сред воя на колите. На "Четвъртък Пазаря" се намира тоя паметник. (ОЩЕ >>>)
Авторът търси смисъла, който се крие в случващото се с нас самите, изхождайки от предпоставката, че ясното съзнание за това какви сме като индивиди и като нация е основа на така необходимата ни промяна към по-добро. А този е залогът за бъдещия ни просперитет.
Няма коментари:
Публикуване на коментар